Der er en familie i Italien, som aldrig sov.
De led af en genetisk sygdom, som holdt dem vågne i måneder,
indtil deres kroppe bare lukkede ned. Selv efter alle de år,
forstår forskere stadig ikke helt, hvorfor vi sover.
Vi ved bare, at vi skal sove.
For uden den, træffer vi dårlige beslutninger,
siger ting, vi ikke skulle.
Og sommetider ser vi ting, som ikke er der.
GREYS HVIDE VERDEN
Hvad har vi?
MVC med abdominal traume,
alvorligt hypotensiv siden ankomst.
Ultralyd viser væske i den øverste, højre kvadrant,
masser af det.
Lang aften.
Stop, jeg har ikke sovet i 48 timer.
Troede, du gik hjem før.
Ja. Jeg fik fri efter 18 timer,
for at finde Zola derhjemme, som boykotter søvn,
og Ellis med ørepine.
Da de sov, blev jeg ringet op igen. Hvor var du?
Fire timers lysis af adhæsioner. Så udbrød en trippel A på intensiv.
Pierce og jeg måtte lægge et ballonkateter i sengen,
før operation.
- Åh, det lyder... - Så et skudsår i maven,
som Edwards fik... en duodenal opretning.
- Hvor længe har du været her? - Hvilken dag er det?
Skalpel.
Hvornår er man for træt til at operere?
Når man laver den første fejl.
Jeg hader det svar.
- Det gør man ikke. Man fortsætter. - Elsker heller ikke det.
Okay, Edwards, grib en hæmostat og løft.
Deler fasciaen.
Okay, Edwards, hent laparotomi bindene. Kom herind.
Vi har massiv blødning.
Vi skal bruge en bookwalter nu.
- Edwards, jeg kan ikke se noget. - Jeg prøver.
Tør.
- Har den. Har den. - Tak.
Okay, flere bind.
Lad os sætte en suger mere på, og så skal vi bruge en cell saver.
Godaften, kirurger. Jeg hører, vi har en god en.
Jeg er et ekstra sæt hænder.
Det kan vi godt bruge.
Jeg er klar.
Jeg sov hele eftermiddagen, spiste sund aftensmad,
og har lige drukket kaffe.
- Skønt. - Gjorde du?
Nå, fortæl mig, hvad vi har på bordet.
Et rod, hr.
Levertraume af femte grad. Portalkredsløbet virker intakt.
Vi har lige pakket alle fire kvadranter.
- Wow! Den lever er... - Ødelagt. Som jeg sagde, et rod.
Okay, hæmatomet spores ind i zone 2.
Edwards, en højre medial visceral rotation.
- Tjek. Medium klips, tak. - Hvor mange enheder har han fået?
Mindst et dusin.
Han bløder det hele ud.
- Klampe. - Bevar suget.
- Bind mere. - Retraktor.
Sug lige her.
- To klamper mere. - Ved du, at i gamle dage,
ville jeg altid overmatte på hospitalet,
selv, hvis jeg ikke havde vagt.
Der kom de mest interessante operationer.
Bedste muligheder for at lære, ikke?
Jo. Jo, hr. Bovie op.
Jeg glemmer aldrig engang, da jeg var 2. års reservelæge.
Det var omkring kl. 3 om morgenen,
og jeg havde været oppe i 42 timer.
Højre vinkel.
En fyr kom ind på skadestuen med slemme abdominale smerter...
sagde, at en rumbaby var indeni og ved at spise sig ud.
Det er sjovt. Dr. Grey ser du det her?
- Nyren er brækket i to. - Præcis. Det var hans nyre.
Ja, en nyresten. Stor som en kokosnød.
Seks timer i operation.
Det her ligner en 4. grad, synes jeg.
Kan vi redde den?
- Nej. - Jo.
Hvis nogen kunne forklare...
Okay, på størrelse med et dinosauræg. Den skinnede næsten.
Faktisk, hr., talte jeg om den her.
Leveren er revet.
Vi har ikke tid eller blod
til at fikse en nyre.
Vi kan bedre kontrollere blodtabet,
hvis vi ordner nyren.
Men der er intet blodtab, hvis vi fjerner nyren.
Jeg vil gerne diskutere det,
men en beslutning ville hjælpe.
- Tag nyren ud. - Ved du hvad, Grey?
- Lad os vente et minut. - Det har patienten ikke.
Skal jeg klampe hilum?
Nej, vi laver en delvis nefrektomi.
Det nytter ikke.
- Hvorfor ikke? - Hvad?
Ikke for mig.
For Edwards. Hvorfor ikke?
Hvorfor Edwards?
Hun er vores reservelæge.
Det er en fremragende case, og hun har gavn af, at du uddyber.
Det er fint.
Richard...
Du og Dr. Hunt
er chefer for generel og traume kirurgi.
Beslutter vi os ikke,
bliver det morgen.
Jeg reparerer nyren. Sutur.
- Hunt! - Okay, I to,
reservelægen bør lære fra patienten.
Owen, gør du det,
lærer Edwards noget,
når han er et lig i mit laboratorium.
Dr. Webber, jeg beklager.
- Du er træt. - Nej, det er bare...
- Fint. Vi udfører den partielle. - Godt.
Retraktor.
- Edwards. - Ja, hr.?
Fortæl mig om patienten.
Okay. Han kom bevidstløs på skadestuen.
Nej, nej. Fortæl mig hans navn.
Han havde ikke noget ID, så indtil videre er han John Doe.
En bil tog rampen i modsat retning,
smadrede en anden bil.
En fyr i operationsrum fem, den anden er her.
Har vi så den hensynsløse fører eller det uskyldige offer?
Det ved vi ikke.
Så vi ved ikke, om denne mand har familie,
om han stak af fra noget,
eller om han er den gode eller den onde.
Vi ved intet.
Hvad skal vi vide for at udføre vores job,
og ikke være mekanikere?
Hvordan... Vi er ikke mekanikere!
I behandler patienten som en sæk organer på et bord!
Vi gør sådan her.
Vi leger en leg.
Hvordan er det den bedste brug af vores energi?
Vi starter sådan her. Patienten er ikke længere John Doe.
- Hvem er han så? - Basin.
Vi gør ham til nogen.
Hvem som helst.
- Hvad laver han? - Han underviser.
Det kan han godt lide, når han er sur.
- Kirurgisk, tak. - Okay, første trin.
Vi har brug for et navn. Hvilket?
Brandon.
Okay, Brandon. Hvem er han?
Jeg tror, det er ham fra it, som parkerer ved siden af mig.
Er han en god fyr? Kan vi lide ham?
- Jeg ved det ikke. Vi har aldrig snakket. - Jamen, så vælg en anden,
og vælg en god en. Ikke nødvendigvis en mand.
Okay. Hvad med Joanie?
- Hvorfor Joanie? - Fordi du ikke kunne lide Brandon.
Hvad med Gail?
Gail er fint.
Vi tager Gail.
Hun er 45... Nej.
Hun er 46.
Hvad kan vi lide ved Gail? Vær specifik.
Jeg mener, fortsæt
til I kan se kvinden på bordet.
Indtil I virkelig ser hende.
Fortsæt, til vi kan høre hendes stemme, og hvad hun har at sige.
Det skal nok blive sjovt.
Så hvem er Gail?
Hvorfor kan vi lide hende?
Og hvorfor går vi så langt for at redde hende?
Undskyld, vi skal vel redde hende, selv om vi ikke kan lide hende?
Ja, men det bliver nemmere for os.
Jeg mener, vi skal udfylde Gail.
Virkelig få noget kød på.
Har hun hobbyer eller... Er hun kendt for noget?
Højre lap bløder stadig.
- Også herovre. - Okay, stor klips.
Hvad nu, hvis Gail spiller cello?
Edwards?
Helt sikkert.
Min mor tvang mig til at lære det.
Det at spille et instrument
hjælper med at lære disciplin.
Fjern de øverste låg.
- Hvad laver du? - Fjerner dem. Saks.
Pringlen hjalp ikke,
så jeg åbner mere med
et subcostalt... Klinge ti.
For denne her fyr mangler flere snit, han kan bløde fra.
Sugningen er blokeret. Fiks det.
Okay, hvad ellers? Vi skal gøre Gail mere virkelig.
Okay, hun spiller cello.
Nogen svar ham. Jeg er udmattet.
- Du begyndte. - Men du...
Åh, Gud.
Dr. Webber, et spørgsmål om Gail.
Værsgo, vær ikke genert, Edwards.
Har Gail...
en hund?
Fantastisk spørgsmål, men nej.
Gail har ikke tid til en hund.
Hun har to... nej, tre små børn,
så hendes hus er allerede kaos.
- Tre drenge? - Nej, nej.
To drenge og en pige.
Det er godt, ikke?
Stop med at plage din søster!
- Få mig ikke til at komme! - Stop. Stop.
Hey, du er den ældste. Opfør dig sådan.
Knægt, du ruller øjne igen. Jeg lukker dem for dig.
Jeg tænker, at hendes arbejde giver hende ro.
Ved nogen, hvad hun arbejder med?
Måske... er hun ingeniør?
Eller noget med research, politik.
Måske er hun det, som Dr. Webber siger.
Gail drømmer om at blive første cello i Chicago Symphony.
Hun øver sig indædt hver morgen og aften.
Men derudover underviser hun nabolagets børn i musik,
og hun hjælper det lokale high school orkester.
Hvis I kunne høre en af mine elever
spille Bachs "Sonate nr 1 i G mol,
Fuga Allegro". Hun lærte den bare sådan der.
- Presset falder - Og det fortsætter med at falde.
Han bløder stadig trods alt, vi gør.
Vi bør give op og stoppe.
Skadeskontrol?
Vi bør pakke ham sammen,
og når han er stærkere, kan vi fortsætte.
Nej, vi bliver ved det retrohepatiske område.
Vi reparerer de vaskulære skader,
- som kom først. - Enig med Hunt.
Hvordan forventer du at se noget bag
den lever og få en klampe ind?
Hør. Vi lukker og lader kroppen hele.
Ring til intensiv og fortæl dem, vi kommer.
Vi bør fortsætte og forsøge at reparere skaden, ikke?
Patienten vil ikke overleve
elevatorturen til intensiv.
Se på den lever...
Lige nu overlever patienten ikke noget!
Så vil du give op?
Lade Gail dø en seng ovenpå?
Er det bedre, Gail dør på bordet?
Det er bedre, Gail lever.
- Hvad hvis vi ringer til organdonationen? - Hvad?
Kan han indstilles til akut transplantation?
- Nej! - Hvorfor ikke?
Du ved, hvorfor ikke!
Han er død, før en lever når frem.
Og ellers er han for ustabil,
og vil afvise den.
Det ville være spild.
Vi tager et organ fra en stabil,
langt bedre kandidat, som virkelig mangler det.
Edwards. Fortæl mig indikationerne
for akut, traumatisk levertransplantation.
Akut hepatisk fejl,
venetrombose, ukontrollabel blødning.
Præcis.
Og jeg mindes få case studier
hvor proceduren virkede.
- Derfor gør vi det ikke. - Jeg er uenig i din beslutning.
Jeg beklager, men...
- Men hvad? - Men han er ikke din patient!
Mine hænder i hans krop. Så er han
lige så meget min som din eller Dr. Hunts.
Men stadig min beslutning.
Hør vi har tre tilsynsførende og en senior reservelæge.
Vi må diskutere mulighederne.
- Nej, vi må ikke. - Hvorfor?
Fordi du også har chefen for kirurgisk
herinde, Dr. Webber, og jeg har rang.
Selvfølgelig.
Og jeg siger nej.
Vi indstiller ham ikke til transplantation,
og vi taler ikke mere.
Tror du, du kan standse den retrohepatiske blødning?
Jeg kan prøve.
Hvis det ikke virker, er det op til intensiv.
Hvis du ikke er med, kan du gå.
Okay, medium klips. En mere.
En mere!
Det virker ikke. Klipsene holder ikke.
- Håber, det var det værd. - Hvad?
Hvad den fyr end gjorde,
som fik ham på vejen midt om natten.
Måske havde hun ikke et valg.
"Hun"?
Gail. Vi leger stadig.
Måske blev økonomien stram, så hun skulle arbejde om aftenen.
Så tog far afsted til krigen,
og jeg kunne ikke sige nej, da drengene ville
på naturfagskoloni på museet.
Eller hun tager sin vagt om aftenen
i receptionen på et hotel.
Ikke hele natten, men sent.
- Hvor meget længere? - Jeg skal have visualisering.
Mobiliser leveren anteriort, tak.
På den.
- Du ved, det ikke virker. - Giv mig lige et minut.
Hold fast.
- Tager du ikke en tur? - Undskyld?
Prøv legen. Gør John Doe til nogen.
- Jeg er ikke god til at opfinde folk. - Du kan tænke på en.
Richard, det behøves ikke. Jeg har opereret hundreder,
da jeg var i hæren, og det gik fint.
Lort med lort på.
Jeg kalder lort... Kæmpe bunke lort.
På hvad?
Var der en John Doe,
skulle man først råbe af nogen,
om at finde hans tegn.
Måske fordi jeg ikke ville udfylde alle papirerne.
Hvor helvede er årepressen?
Spørg pænt, så kommer nogen med den.
Det gjorde jeg, jeg gør det ikke to gange.
Det ville far sige. Gud, du blev til far.
Det er noget, alle ville sige.
Du har hans næse og hage og han urimeligt høje forventninger
- til alle andre. - Ved du hvad?
...som ingen kan leve op til,
men ikke han skæg. Hans skæg var godt.
- Dit er bare trist. - Mit skæg er fint.
Jeg barberede mig i morges. Hvorfor siger jeg det til dig?
Stop bare.
Jeg skal bruge den årepresse nu!
Lort. Jeg kan ikke nå. Okay, jeg åbner brystet.
- Saks. - Hvad? Hvorfor?
Total hæpatisk vaskulær isolation.
Vi stopper blodtilførslen til leveren,
finder kilden og reparerer den.
Okay, det er smart.
Så har du intrapericardial kontrol.
At skære ham helt op lige nu er totalt hensynsløst.
Bare få kontrol over IVC over og under leveren,
fra det her snit.
Ja, det ville lærebøgerne sige,
men en traumekirurg ved,
at det ikke vil virke uden en sternotopi.
Edwards, det er dig nu.
Sav.
Det skal ikke være smukt. Men hurtigt.
Vi er i kamp mod uret her. Hvad er det morsomme,
når min patient slås for livet?
"Traumekirurgi er hurtigt og en kamp mod uret."
Det er en kamp, du taber,
fordi du suturer som en dum skildpadde.
Jeg kan lide suturer, der holder.
Og dine store, fede hænder gør dig langsom?
Skal de specialbestille de handsker til dig?
Jeg prøver at undervise.
Du har aldrig superviseret praktikanter, du forstår ikke.
Åh, jeg er med.
Så jeg ved, du ikke ved, hvad du nu skal gøre.
Har jeg ret?
- Du stopper? - Jeg ved ikke, om det virker.
Han bløder stadig.
Jeg ville lukke, og du ville isolere leveren.
- Ja, men... - Så gør det.
- Hvad er der galt? - Ingenting.
- Stop. - Jeg gør ikke noget.
Du giver mig det der blik.
Det gør mor også.
- Du skulle ringe mere til mor. - Gå nu væk.
Det var dig, som fik mig hertil,
og det gør du oftest kun, når du føler skyld.
Hvorfor er du skyldig, Eeyore?
- Jeg arbejder. - Er det Nathan?
Du har det skidt med at være sød overfor ham.
- Nej. - Det er fint.
Jeg mener... det er ikke fint.
Han bedrog din søster...
Jeg føler ikke skyld!
Det var så første gang. Men noget er galt.
Hvad er det så?
- Duer den nye kone ikke? - Jeg taler ikke til dig.
Du kvæler ikke nogen igen, vel?
Hold nu kæft! Hold kæft.
Hunt!
Sugeren er fuld. Skift den, tak.
- Tydeligvis. - Hun er, hvad der er galt med dig!
Nej!
Hvad skete der?
- En affære? - Nej, vi er bare venner.
Nå...
- Jeg kan lide hende. - Ja, godt for dig.
Du skulle have giftet dig med hende.
- Så havde du haft børn. - Jeg vil ikke giftes med hende, okay?
Jeg ville gerne.. Jeg prøver at redde ham hers liv.
- Hvem helvede er den fyr da? - Hvad betyder det?
For jeg kan se hans lever. Eller resten af den.
Du har virkelig lavet nogle dristige ting.
Som om du ejer operationsstuen,
spilder du hospitalets ressourcer og folk.
Ikke spild, hvis vi redder en patient.
Hvorfor vil du ikke stoppe?
Du ved, hvad der sker.
For du stopper ikke, vel?
Du stopper ikke, før du får dit svar.
Du stopper ikke, før du har reddet dem, eller...
du finder ud af, at de er...
at de er døde.
Owen.
Den her fyr er ikke mig.
- Trykket falder. - Jeg ved det.
Surgicel, Evarrest.
- Vi giver ti enheder cryo. - Blå mærker på nakke og ansigt.
Okay, vi pakker ham, gør klar til ovenpå.
- Jeg savner dig. - Nej.
Stop. Du skal fokusere.
Du ved, hvad du skal.
- DeBakey klampe. - Hvad laver du?
Ring til transplantationsenheden.
Send dem alt på patienten.
- Undskyld? - Hvad?
Gå nu!
- Owen. - Webber har ret.
Kun transplantation kan redde denne patient.
Jeg fjerner hans lever. Den gør ham værre.
- Saks. - Skær ikke!
Basin.
Klips, tak. Bokhee.
Vi ville ikke indstille ham.
Nej, du ville ikke.
Og vi skulle aldrig fjerne hele leveren.
Hvordan helvede skal patienten overleve uden lever?
Leveren virkede alligevel ikke, Grey.
Vi kan fjerne den, mens vi venter på match.
Hvordan ved vi, der bliver et match?
Det gør vi ikke.
Vi laver portacaval shunt og vender blodtilførslen.
Det giver os en time eller to.
Jeg antager, Gail er ret stærk.
Gail er benhård... på fødderne 16 timer om dagen.
Hun stoppede ikke, når hendes ryg gjorde så ondt,
at den holdt hende vågen.
Jeg troede, det var min madras.
Den må være mindst 15 år gammel,
så jeg skiftede den, men det hjalp ikke.
Hun er en af dem, hvis taske rasler hele tiden,
fordi hun altid har et glas aspirin med sig.
Vi har blødere.
Var en time faktisk halvandet minut?
- Hæng to enheder. - Transplantation er med.
Okay, kom han på listen?
Som 1A. Han er et ret nemt match,
så kryds fingrene. Der er blod i hans endotrachialslange.
Tjek hans koag og D-dimer.
Teknikeren nævnte blodpladeklumper,
så jeg tænkte...
Edwards, du havde ret.
Ser ud til, han er i DIC. Vi går tilbage.
- Det er ikke, hvad jeg... - Azygos bløder.
- Umuligt. Jeg klampede den. - Nå, men den bløder igen.
Det må komme fra renal venen.
Måske jeg kan mærke...
fra en bedre vinkel.
Der må foregå noget andet. Der er også blod i hans urin nu.
- Og blå mærker på nakken. - De kan ikke høre dig.
Hvis du ønsker, de skal lytte, rigtigt lytte, skal du tale højere.
Fandt det. Den er lille, men det er helt sikkert en veneblødning.
- Virkelig. Er det azygos? - Ja.
- Jeg har den. - Har den.
- Stoler du på mig? - Nej
Jeg gjorde det bedste.
Du tabte hovedet.
Vævet falder fra hinanden i mine hænder.
Vi klamper det og sikrer det med snor.
- Flyt hænderne. - Dr. Hunt.
- Øjeblik, Edwards. - Sig det. Du ved, hvad det er.
Jeg tror ikke, patienten dekompenserer på grund af DIC.
Vi læste om det i månedsvis.
- Du ved, det er... - Det er hans blodplader.
Vi giver ham flere.
Nej, patienten har et blodpladesyndrom.
Der er en sej test,
der viser, blodpladerne ikke klumper.
Laboratoriet fandt jo abnormalitet,
og de kan bekræfte med blodprøve.
Okay, fint, fint.
Men, giv det lidt sug nu,
så jeg kan se, hvad jeg laver. Satans!
For sprødt.
Vi må tage ham op til intensiv, til vi finder en permanent løsning.
Det vil ikke virke!
I følge kapitel 21 i Hæmostase og Trombose...
Hæmostase og Trombose.
Dr. Grey, han får det værre, hvis vi lukker ham.
Okay, tilfør bikarb.
Du ved, hvad Sygeplejerske Paula ville sige.
Owen, han kan ikke klare mere.
Hun ville råbe: "Har du noget at sige..."
- Jeg tror, han kan. Jeg tror... - ... "så sig det!"
Du vil dræbe patienten.
Okay, stop! Alle sammen. Lyt til mig!
Noget, du vil sige?
At reparere azygos vil ikke stoppe hans blødning.
Og på intensiv vil han blive dårligere.
Patienten har en autoimmun sygdom,
specifikt idiopatisk trombocytopenisk purpura.
- ITP er ekstremt sjældent. - Ifølge et studie i Ko...
- Kuwait. - Kuwait,
er der forekomst på 125 pr. en million indbyggere.
Det forekommer ganske ofte.
Edwards, kroppen lukker ned af traume.
- Tal hurtigt. - Fordi,
I kun kan se traumet,
fordi I er vant til at se traumet.
Jeg ser en krop, som angriber sig selv indefra,
og hver gang vi
giver ham blod, gnaver hans krop i blodpladerne.
Det er som om, vi fylder et kæmpe kar med hul i,
og for at stoppe det
skal vi give ham steroider hurtigst muligt.
- Han har ingen lever. - Takket være dig.
Giver vi ham steroider, som han ikke kan metabolisere,
- bliver det giftigt. - Og før du argumenterer,
hvor farligt det er,
så husk, at vi har travlt,
og lyt, for jeg ved det her.
Var jeg på bordet, løb jeg risikoen.
- Jeg ville overleve. - Ja.
Hvor læste du alt det?
Når man ligger i sengen hele sin barndom,
bliver man lidt besat af det, men ligger der for.
Jeg læser... meget.
Godt fanget, Edwards.
Tak.
Send en blodprøve og giv ham et gram prednison.
Det er et sats.
Lige noget for dig og Webber.
Og vi får brug for flere blodplader.
Dr. Grey, vi har måske et ID.
En kvinde siger,
manden aldrig kom hjem fra arbejde. Så så hun nyhederne.
Værsgo.
Han er i VT.
Det gør virkelig ondt.
Det her er ikke normalt, vel?
Og det er ikke kun min ryg.
Jeg har næsten ingen puls.
- Giv 300 amiodaron. - Gav vi steroider?
Glem det. Det skyldes leveren, eller at han ikke har en.
Stød på standby.
Vi har tid. Find ud af, om han hører til dem.
Noget er galt...
rigtigt galt.
- Han er i VF. - Starter hjertemassage.
- Okay, interne paddles? - Saltvand! Lader til 20.
Okay, støder.
- Ingen ændring. - Giv en epi. Lader til 30.
Støder!
Lort. Giv en epi mere.
Det er ham!
Konen bekræftede ID fra fotoet.
- Hvad hedder han? - Carl. Carl Henley.
Er vi færdige med Gail? Er Gail Carl nu?
- Er der børn? - En lille dreng og pige.
De er nedenunder sammen med hende.
SKADESTUE
Okay, lader til 50!
Støder!
Stadig ingen puls.
Shunten pressede hjertet.
Leveren kom lige ud.
Shunten omgår alt i mindst en time.
Og så? Vi har ingen donor.
Og desuden har Carl sikkert ITP.
Skulle jeg vide det?
Edwards kunne regne det ud.
Kan Edwards slippe?
Du og Webber tog bare over.
- Grey, hvad er dit problem? - Mit problem?
Siden jeg gik ind på denne stue,
har du været negativ, afvist alt.
Hvad laver jeg nu?
Masserer det her hjerte for sjov?
Du har gjort det længe.
- Skal jeg overtage? - Nej! En gang til på 50.
Okay. Støder.
Jeg har kæmpet for at holde Carl i live.
Et mirakel han kom hertil,
i forhold til, hvordan han kom ind,
og alle de Ave Mariaer.
Hvornår lærte jeg dig at spille sikkert?
Jeg lærte ikke at gøre skade.
Så længe Gail er her på bordet...
Carl! Han hedder Carl.
Hvor er mor?
Hun er med lægerne, skat.
Er min far der?
Vi venter bare på, din mor kommer tilbage.
Nogen skal tale med familien.
Vi genopliver ham
Nogen skal fortælle dem, hvad der sker,
og forberede dem på, hvad der vil ske.
- Vi har hjerteslag! - Vil det vare ved?
Det er svagt, men ok.
Vi lukker og sender ham til intensiv.
- Uden lever. - Vores eneste mulighed.
Det er tid til et kompromis... for os alle.
Hej, folkens. Hej.
Hvor er far? Herinde?
Husk, far kørte...
- i sin bil? - Ja, kommer han snart hjem?
Nej, han var i en ulykke.
Er han kommet til skade?
Det var han.
Fikser lægerne ham? Skal han opereres?
- Han er hypokalæmisk. Giv kalk. - Og en amp bikarbonat!
- Hvordan er hans MAP? - Knap nok i 50'erne.
Nej, de kan ikke fikse ham.
Så kunne du fikse ham.
- Zola... - Du fikser alle.
Zola, jeg kan ikke fikse ham.
Hvorfor?
Jeg kan ikke fikse ham...
fordi...
fordi ingen kan fikse ham...
fordi han er død, Zola.
Far døde.
Du opfandt ikke Gail.
Du kom op med det, du havde brug for.
Hvad end der hjælper. En gammel patient.
"En, der er god."
Det er okay, sønnike.
Du var kun ti år. Du kunne ikke gøre noget.
Min mor... hun hadede læger.
Eller det sagde hun ihvertfald.
Jeg tror bare ikke, hun ville have, vi bekymrede os.
Vi troede, alt var godt.
Okay. Sår vac, tak.
Hun underviste stadig i musik hver dag,
råbte af os om lektier, lavede mad.
Vi lyttede til den forbandede cello hver dag.
Hun spillede i timevis...
Bach...
Vivaldi...
Elgar.
Hun ville lukke soveværelsesdøren...
og sige, vi ikke måtte banke på.
med mindre nogen blødte, eller noget brændte.
Jeg hadede det...
den konstante summen af klassisk musik...
indtil det en dag stoppede.
Huset var stille.
Jeg savnede det.
Så vidste jeg, noget var galt.
Hvad fejlede hun?
Du er lægen. Du ved bedst.
Seksogfyrreårig kvinde... rygsmerter, pludseligt vægttab,
træthed...
Multibel myelom?
Brystcancer?
Eller... var der tegn på gulsot?
Godt spørgsmål. Ja, det var der.
Var det galdesten?
Sad de fast i galdekanalen?
Nej.
Det var ikke hepatitis, vel?
Det var pancreas cancer. Fjerde eller femte stadie.
Hun havde seks måneder.
Vi er næsten færdige her, hvis du...
Jeg har det fint.
Vi skal bare afslutte... lukningen.
Det kan vi tre klare.
Vent.
Vi bør holde inde.
Du ville lukke i timevis.
Nu vil jeg holde ham åben.
fordi jeg tror, vi kan redde ham.
Meredith, vi har prøvet alt.
Ikke en levertransplantation.
- Men vi har ikke en donorlever - Vi har en lever der. Bokhee.
Den højre lap er helt ødelagt.
Vi laver den delvis transplantation.
Vi dropper den højre lap og reparerer den venstre,
og poder de resterende kar. Det vil virke.
Men vi kan ikke reparere den indeni hans krop.
Hvordan gør vi det udenfor?
Skaden er bagpå, hvor vi ikke kan nå.
Nu har vi total adgang. Det vil virke.
Vi har lavet autotransplantationer med tumorer, men med traume?
Det er risikabelt. Ikke set før.
Fordi folk giver op nu. Det er en Ave Maria.
Ave Maria. Din tur.
Webber, du og jeg går hen til bordet.
En sygeplejerske og vanding.
Og Edwards, du og Hunt gør klar
til anastomosen. Vi må arbejde hurtigt.
God redning, Grey.
Skulle have tænkt på det før.
Okay, jeg får ham op til intensiv og... så opdaterer jeg familien.
Jeg opdaterer familien. Tak, Edwards.
Tak.
Okay, kom så. Tak.
Undskyld... for det, jeg sagde.
Det er okay.
Nej, det er ikke. Du havde ret.
Jeg var træt, men det må jeg lære at ignorere.
Og det gjorde du.
Har du altid gjort det med din mor?
Plejede ikke.
Dengang...
Jeg var trænet til at depersonificere patienten.
Væv var væv, ansigter var dækket til,
og blod var noget rod på gulvet.
Vi fokuserede,
og vores hænder var inden i dukker.
Så, hvad ændrede sig?
En eftermiddag var jeg på operationsstuen, og vi mistede en patient,
og jeg gik ned for at informere familien,
du ved, fortælle de triste nyheder...
og jeg var følelsesløs.
Jeg så dem græde og holde hinanden...
og det rørte mig ikke. Slet ikke.
Den patient døde af det samme som min mor.
Og jeg var en robot.
Efter det...
begyndte jeg at ændre reglerne...
og det gjorde mig til en bedre kirurg.
Vi har alle været på udmattelsens rand,
der, hvor intet giver mening længere.
Du har reddet hende nu...
omkring 1000 gange.
Det har jeg vel.
Godnat, Meredith.
Godnat.
Din krop gør ondt, din hjerne bliver uklar,
og du føler, du sidder fast i en tunnel...
når alt, du ønsker, er din seng.
Så... hvordan fortsætter du?
Hvordan undgår du at give op?
Nogle gange er det let.
Nogle gange leger du en leg.
Du opfinder nogen...
en, der er god.
Hej.
Undskyld, jeg troede ikke, her var nogen.
Hvad end du mangler...
Bare kom ind.
...for at fortsætte.
GREYS HVIDE VERDEN
Tekster af: Pernille Redder